Stort tack till Tolkien.hu, elendilion.pl, parf-en-ereglass.hu, elvish.org, dwarrowscholar.wordpress.com, midgardsmal.com (David Salo) och Xephyr på incatena.org
för hjälp av översättning av fraserna på Sindarin, Quenya, Khuzdûl, Gundabad Orkiska och Svarta språket.
Hoben Översättning och text: Mikerophone
Bri - nära gränsen till Fylke
Stegrande Ponnyn
Jag dör av törst här. Kom igen! Kom igen!
- Varsågod. - Tack så mycket.
- Se er för. - Ledsen, hjärtat.
- Varsågod. - Tack.
Mäster Stadle.
Får jag göra er sällskap? Jag tar samma som honom.
Jag borde kanske presentera mig, mitt namn är Gandalf.
- Gandalf Grå. - Jag vet vem ni är.
Nåväl, detta är ett bra tillfälle.
Vad är det som för Torin Ekenskölde till Bri?
Jag har fått höra att min far setts till i vildmarken runt Dunland.
Jag har letat. Men inte sett ett spår av honom.
Train.
Du är som de andra.
Du tror han är död.
Jag var inte vid slaget om Moria.
Nej...
...men jag var.
Min farfar Tror blev dräpt.
Nej!
Far.
Tillbaka.
Nej. Jag ska strida med dig.
Azog tänker döda oss alla.
En efter en, kommer han att förgöra ätten Durin.
Men vid mitt liv, han ska inte ta min son.
Du stannar här.
Min far anförde ett anfall mot Dimrills pass.
Han återvände aldrig.
Far!
“Train är försvunnen”, sa de mig.
“Han är en av de fallna.”
Men i slutet av slaget letade jag bland de dräpta.
Till sista kropp.
Min far var inte bland de döda.
Torin, det är länge sedan...
...något annat än rykten hörts om Train.
Han lever fortfarande.
Jag är säker på det.
Ringen din farfar bar, en av de sju...
...som gavs till dvärgfurstarna...
...för många år sedan, vad hände med den?
Han gav den till min far innan de gick till slaget.
Så Train bar den när han...
När han försvann.
- Det var det, då. - Varsågod.
Min far träffade er innan han försvann.
Vad sa ni till honom?
Jag uppmanade honom att marschera mot Erebor.
Och att samla de sju dvärghärarna.
Att förgöra draken och ta tillbaka ensamma berget.
Och jag säger samma sak till dig, ta tillbaka ditt hemland.
Detta är väl inte något slumpmässigt möte, Gandalf?
Nej. Det är det inte.
Ensamma berget bekymrar mig, Torin. Den där draken har varit där för länge.
Förr eller senare kommer mörkare krafter vända sig mot Erebor.
Jag träffade några otrevliga typer när jag reste längs gröna vägen.
- De misstog mig för en vandrare. - Det antar jag att de fick ångra.
En av dem bar på ett meddelande.
Det är på Svarta språket.
- Ett löfte om belöning. - För vad?
Ditt huvud.
Någon vill se dig död.
Torin, du kan inte vänta längre. Du är arvtagare till Durins tron.
Förena dvärghärarna. Tillsammans kan ni återta Erebor.
Sammankalla de sju dvärgätterna. Kräv att de står vid sin ed.
De sju härarna svor den eden till den som har kungadiamanten, Arkenstenen.
Den är det enda som kan förenar dem och om du glömt det så stals den juvelen av Smaug.
Vad skulle du säga om jag kunde hjälpa dig återta den?
Hur? Arkenstenen är en halv värld bort.
- Begravd under en eldsprutande drake. - Ja, det är den.
Därför behöver vi en inbrottstjuv.
12 månader senare
Smaugs ödemark
- Hur nära är flocken? - Alldeles för nära.
- Någon mil, inte mer, med det är inte det värsta. - Har de vädrat oss?
- Inte än. Men vi har ett annat problem. - Såg de dig?
- De såg dig. - Nej, det är inte det.
Vad var det jag sa? Tyst som en mus.
- Riktigt inbrottstjuvsmaterial. - Kan ni lyssna!
Jag försöker berätta att det finns något annat därute.
Vilken skepnad antog den? Som en björn?
Ja... Ja, men större. Mycket större.
Känner du till den här besten?
- Jag tycker vi går tillbaka. - Och blir nermejade av en flock orcher?
Det finns ett hus.
- Inte långt härifrån där vi kanske kan ta skydd. - Vems hus?
- Vän eller fiende? - Ingetdera.
Han kommer hjälpa oss, eller så kommer han döda oss.
Vad har vi för val?
Inget.
Kom igen!
Abgurid! (Efter dem!)
Den har vägen, fort!
Spring!
Bombur, kom!
Mot huset!
Spring!
Kom igen, in med er!
Öppna dörren!
Fort!
Tryck!
Kom igen!
Vad är det där?
Det där är vår värd.
Hans namn är Beorn.
Han är en formskiftare.
Ibland är han en jättestor svart björn, ibland är han en stor stark man.
Björnen är opålitlig, men mannen går att resonera med.
Han är dock inte särskilt överförtjust i dvärgar.
- Han går. - Gå bort därifrån!
Det här är inte naturligt! Inget av det.
Han måste vara förtrollad av mörk magi.
Var inte en dåre. Han är endast under sin egen förtrollning.
Se till att få lite sömn nu. Ni är säkra här i natt.
Hoppas jag.
Bohum margyam. (Attackera dem nu!)
Gorim shûgi khozdayil. (eg.: Döda de fula dvärgarna.)
Shâ! (Nej!)
Shulim nar i arangish. (eg.: Vi väntar till de lämnar [huset].)
Zadgarimid ru mong. (eg.: Vi tar dem på vägen.)
De samlas i Dol Guldur.
Herren har kallat dig!
Ash nazg durbatulûk. (En ring att sämja dem.)
Ash nazg gimbatul. (En ring att främja dem.)
Ash nazg thrakatulûk... (En ring att i...)
...agh burzum-ishi krimpatul. (...mörkets vida riken tämja dem.)
Vi växer i antal.
Vi växer i styrka.
Du ska leda mina arméer.
Mod Ekinskeldu? (eg.: Och Ekenskölde?)
Kutmu nakhash. (Krig nalkas.)
Du lovade mig hans huvud.
Döden kommer till alla.
Ska vi avsluta jakten?
Bolg!
Nuzdar numish. (Jag har en uppgift åt dig.)
Törstar du fortfarande efter dvärgablod?
Skyll inte på mig!
Kom igen, Dori!
Jag tycker att vi smiter. Smyger ut bakvägen.
Jag springer inte för någon, best eller ej.
Det är ingen mening med att gräla.
Vi kan inte passera...
...genom vildmarken utan Beorns hjälp.
Vi kommer att jagas innan vi ens kommer till skogen.
Åh, Bilbo.
Där är du.
Det här kommer kräva en försiktig hantering.
Vi måste agera mycket försiktigt.
Den sista personen att ha förfärat honom slets i stycken.
Jag går först och...
Bilbo?
Du kommer med mig.
- Är det en bra idé? - Ja.
Och resten av er, ni väntar bara här...
- ...och kom inte ut tills jag ger signalen. - Uppfattat.
Vänta på signalen.
Och inga plötsliga rörelser eller höga ljud, och flockas inte omkring honom.
Och kom bara ut två och två. Uppfattat.
Nej, faktiskt, Bombur...
...du räknas som två så du borde komma ut ensam.
Kom ihåg, vänta på signalen.
Signalen. Uppfattat.
Vad för signal blir det?
Du är nervös.
Nervös? Vilket nonsens.
God morgon.
God morgon!
Vem är du?
Jag är Gandalf. Gandalf Grå.
Har aldrig hört talas om honom.
Jag är en trollkarl.
Du har kanske hört talas om min kollega Radagast den Brune.
Han bor vid södra gränser av Mörkmården.
Vad vill ni?
Helt enkelt tacka för er gästfrihet.
Ni kanske har märkt att vi tog vår tillflykt...
...i er bostad här i går kväll.
Vem är denna lilla gynnare?
Detta skulle vara herr Bagger från Fylke.
Han är väl ingen dvärg?
Men, nej. Nej, han är en hob.
Av en fin familj med oklanderligt rykte.
En halvlängdsman och en trollkarl.
Hur kommer det sig att ni är här?
Åh, faktum är...
...att vi har haft en dålig tid för det...
...att vi träffade på vättar i bergen.
Vad gick ni nära vättarna för?
Dum sak att göra.
Ni har helt...
- ...rätt. Nej, det... - Där är den. Gå.
- Gå. - ...var hemskt.
Dvalin och Balin.
Och jag måste erkänna att flera...
...i vår grupp faktum är, dvärgar.
Kallar du två för “flera”?
Jo, när ni säger så...
Ja, det kan vara fler än två.
Gå, gå.
Vänta, det är vi.
Åh, och här är några fler... i vår lyckliga trupp.
Och du kallar sex för “trupp”?
Vad är ni, en resande cirkus?
Gå.
Gå. Gå, gå.
Dori och Ori till er tjänst.
Jag vill inte ha era tjänster.
Helt förståeligt.
Gå.
Åh, Fili och Kili. Jag hade helt glömt. Ja.
Åh, ja, och Nori, Bofur, Bifur och Bombur.
Är det allt?
Finns det några fler?
Åh.
Så du är den de kallar Ekenskölde?
Säg mig, varför jagar Azog, Skändaren dig?
- Hur känner ni till Azog? - Mitt folk var de första som bodde i bergen.
Innan orcherna kom ner från norr.
Skändaren dödade de flesta i min familj.
Men några gjorde han till slavar. Inte för arbete, utan för nöje.
Att bura in formskiftare och tortera dem verkade roa honom.
Finns det fler av din sort?
En gång i tiden fanns det många.
Och nu?
Nu finns det bara en.
Ni behöver nå berget innan höstens sista dagar.
- Innan Durins dag, ja. - Tiden rinner ut för er.
- Därför tar vi vägen genom Mörkmården. - Ett mörker vilar över den skogen.
Hemska varelser kryper under de träden.
Jag skulle inte drista mig dit, förutom i största nöd.
- Vi tar alvvägen. Den är säker. - “Säker”?
Skogsalverna i Mörmården är inte som sina släktingar.
De är mindre visa och mycket farligare.
Men det spelar ingen roll.
Vad menar ni?
Dessa marker kryllar av orcher. De blir bara fler och fler...
...och ni går till fots. Ni når aldrig skogen levande.
Jag tycker inte om dvärgar.
De är giriga och blinda, blinda för de liv de anser vara mindre värda än de själva.
Men orcher hatar jag ännu mer.
Vad behöver ni?
Ni lämnar mina ponnyer innan ni går in i skogen.
Åh, du har mitt ord.
Vi är bevakade.
Ja.
Orcherna kommer inte att ge sig.
De kommer jag dvärgarna tills de är förgjorda.
Varför nu? Vad har gjort att Skändaren krälat ur sin håla?
Det har bildats en allians mellan Morias orcher och besvärjaren i Dol Guldur.
Är du säker på detta?
Flockar har setts samlas där.
Varje dag kommer fler och fler.
Vad vet du om den här magikern?
Den de kallar besvärjaren.
Jag vet att han inte är vad han verkar vara.
Hemska saker dras till hans makt.
Azog hyllar honom.
Gandalf.
Vi slösar med tid.
Det är mera.
För inte länge sedan spreds ord...
...att de döda setts gå nära de höga bergen vid Rhudaur.
De döda?
Är det sant?
Finns det gravar i de bergen?
När Angmar föll...
...tog männen från norr hans kropp och alla hans ägodelar...
...och förseglade det inne i de höga bergen vid Rhudaur.
Djupt under stenen begravde de honom...
...i en grav så mörk...
...att dagsljus aldrig skulle kunna nå det.
Ja.
Ja, det finns gravar där uppe.
Jag minns en tid när en stor ondska...
...härskade över dessa marker.
En mäktig nog att väcka de döda.
Om den fienden har återvänt till Midgård...
...vill jag att du underrättar mig om det.
Saruman den Vite säger att det inte är möjligt.
Fienden blev förgjord och kommer aldrig återvända.
Och vad säger Gandalf Grå?
Gå nu.
Medan ni har ljus.
De som jagar er är inte långt efter.
Alvporten.
Här är vår väg genom Mörkmården.
Inga tecken på orcher. Vi har turen på vår sida.
Släpp loss ponnyerna. Låt dem återvända till sin herre.
Denna skog känns sjuk. Som om en sjukdom vilar över den.
Finns det ingen väg runt?
Inte om vi inte går 320 kilometer norrut, eller dubbla sträckan...
...söderut.
Ash nazg... durba... (En ring... att...)
Något rör sig i skuggorna...
...gömd från vår syn.
Det et växer i styrka för varje dag.
Akta dig för besvärjaren.
Han är inte vad han verkar vara.
Om vår fiende har återvänt måste vi veta.
Gå till kryptorna i bergen.
De höga bergen.
Så får det bli.
Inte min häst, jag behöver den.
- Tänker du lämna oss? - Jag är tvungen att göra det här.
Du har förändrats, Bilbo Bagger.
Du är inte samma hob som när vi lämnade Fylke.
Jag tänkte berätta för dig...
Jag...
...hittade något i vättarnas tunnlar.
Hittade vad?
Vad hittade du?
Mitt mod.
Bra. Det är bra.
Du kommer behöva det. Jag väntar vid utsiktspunkten...
...innan Erebors sluttningar. Håll kartan och nyckeln i säkerhet.
Gå inte in i berget utan mig.
Detta är inte Gröna Skogen som den var förr.
Det finns en bäck i skogen som bär på en mörk förtrollning.
Rör inte vattnet.
Gå bara över vid stenbron.
Själva luften är tung, fylld av illusioner.
Den kommer försöka ta sig in era sinnen och vilseleda er.
“Vilseleda oss”?
Vad menas med det?
Ni måste stanna på stigen. Lämna den inte.
Om ni gör, hittar ni den aldrig igen.
Vad som än händer, stanna på stigen...
Kom igen, vi måste nå berget innan solnegången på Durins dag.
- Durins dag? - Kom vi går.
Vi har en chans att hitta lönndörren.
Stigen svänger hitåt.
Den här vägen.
Luft... Jag behöver luft!
Mitt huvud. Det bara snurrar.
- Vi har hittat bron. - Bron.
Åh.
Vi kan försöka simma över.
Hörde ni inte vad Gandalf sa?
Det ligger en mörk magi över skogen.
Vattnet i strömmen är förtrollat.
Ser inte så förtrollat ut enligt mig.
Vi måste hitta en annan väg över.
Dessa rankorna är starka nog.
Kili!
Vi sänder över den lättaste först.
Allt är bra.
Kan inte se något problem.
Där var ett.
Allting är bra.
Det är något som inte stämmer.
Det stämmer inte alls.
Stanna där ni är! Åh.
Jag får inget grepp.
Vad gör du?
Du borde inte gjort det där.
Det bringar otur.
Jag tror inte på tur.
Vi skapar vår egen tur.
Vi måste ta en rast.
Vad är det?
Dessa röster.
Kan ni höra dem?
Jag hör ingenting.
Ingen vind... inga fåglar.
Vad är klockan?
Jag vet inte.
Jag vet inte ens... vilken dag det är.
Det tar för lång tid.
Finns det inget slut på denna förbannade skog?
Inte vad jag kan se.
Bara träd och fler träd.
Den här vägen.
- Men Gandalf sa... - Gör som jag säger. Följ mig.
Ätterblära.
Nej, nej, vänta.
Vänta.
Stanna.
Vi kan inte lämna stigen...
Vi måste stanna på stigen.
Jag kommer inte ihåg detta.
Inget av det är bekant.
Den måste finnas här.
Den kan inte bara ha försvunnit.
Om inte någon har flyttat den.
Den finns inte här borta heller.
- Titta... - En tobakspung.
Det finns dvärgar i den här skogen.
Dvärgar från Blå Bergen, den ser likadan ut som min.
För att det är din.
Förstår du? Vi går i cirklar, vi är vilse.
Vi är inte vilse, vi går mot öster.
Men vilket håll är öster?
Vi har förlorat solen.
Solen... Vi måste hitta solen.
- Där uppe. - Vi måste...!
Vad var det där? Nog! Tyst!
Allihop...
Vi är bevakade...
Jag kan se en sjö.
Och en flod. Och Ensamma berget.
Vi är nästan framme!
Kan ni höra mig?
Jag vet vilken väg vi ska ta.
Hallå?
Hallå.
Nej, nej!
Huden är seg. Men det finns goda saker inuti.
- Stick den igen, stick den igen! - Ta kål på den! Den lever! Döda dem, låt oss festa!
Festa... Festa... Festa...
Vad var det?
Fet och saftig...
Bara ett litet smakprov.
Var är den? Var är den?
Här.
Det stinger! Stinger!
Sting?
Det var ett bra namn.
Sting.
- Lugn... - Var är Bilbo?
- Bilbo. - Jag är här uppe!
Kom igen!
Var är den... Var är den!
Var är den?
Nej!
DVALIN: Torin! Döda dem!
KILI: Kom igen
Dö!
Min.
Kom igen, häng på!
Tro inte att jag inte skulle döda er, dvärg.
Det skulle vara ett nöje.
- Nej! - Kili!
Ge mig en kniv!
Fort!
Om du tror jag tänker ge dig ett vapen, dvärg, misstar du dig!
Visitera dem.
- Menno Nogoth. (Skicka [den där] dvärgen [till mig].) - Daro i nad! (Hejda den [där] saken!)
Dartho! Ûn en um! (Vänta! Du onda varelse!)
Ge tillbaks den där! Den är privat.
Vem är det här? Din bror?
Det är min fru.
- Vad är det här för hemsk varelse? En vättemutant? - Det är min pojk, Gimli.
Dîno, Nogoth! (Tyst, dvärg!)
Gyrth in yngyl bain? (eg.: Är alla spindlar döda?)
Ennorner gwanod in yngyl nan yryn. (eg.: Flertalet spindar har återkommit till skogen.)
Engain nar. (eg.: De är djärvare.)
Legolas, hir nín. (Legolas, min herre.)
Echannen i vegil hen vin Gondolin. (eg.: Denna klinga gjordes i Gondolin.)
Magannen nan Gelydh. (eg.: Smidd av Noldor-alverna.)
Var fick du tag i den här?
Den var en gåva.
Inte bara en tjuv utan även en lögnare.
Enwenno hain! (För bort dem!)
Tolo hi! (Kom igen!)
- Torin, vart är Bilbo? - Sätt fart!
Dadwenir in yngyl... ¿Las go? (lit.: [Vi har] återvänt [från] spindlarna... ¿Las go?)
Menno... (Skicka [mig det där]...)
Ska du inte visitera mig?
- Det kan ju finnas nåt i byxorna. - Eller ingenting.
I Nogoth... amman e tîr gin? Tauriel? (Varför stirrar dvärgen på dig, Tauriel?)
Ú-dangada? (Vem vet?)
E orchal be Nogoth... (Han är ganska lång för en dvärg...)
...pedithig. (...eller vad säger du?)
Orchal eb vui... (Längre än vissa...)
...mal uvanui en. (eg.: ...men fortfarande ful.)
Det är lönlöst!
Det går inte att ta sig ut. Det är ingen orchhåla!
Detta är fängelsehålorna i skogslandets kungadöme.
Ingen kommer härifrån,
utan kungens tillåtelse.
Några kan nog tro att ett nobelt uppdrag utförs.
Ett uppdrag att återta ett hemland och dräpa en drake.
Jag själv misstänker ett mer vardagligt motiv...
Försök till inbrott eller något i den stilen.
Du har hittat en väg in. Du söker det som tilldelar er rätten att härska.
Kungadiamanten.
Arkenstenen.
Den är ovärdelig för dig.
Jag kan förstår det.
Det finns ädelstenar i berget som jag själv åtrår.
Vita ädelstenar av rent stjärnljus.
Jag erbjuder dig min hjälp.
- Jag lyssnar. - Jag släpper er.
Om ni bara återlämnar det som är mitt.
- En tjänst för en gentjänst. - Du har mitt ord.
Från en kung till en annan.
Jag skulle aldrig lita på Thranduil....
...den stora kungen, att hedra sitt ord, tills världens slut är över oss!
Du som saknar all heder!
Jag har sett hur du behandlar era vänner.
Vi kom till dig en gång, svältandes och hemlösa och bad om din hjälp!
Men du vände ryggen åt oss. Du vände ryggen åt mitt folks lidande!
I det inferno som förgjorde oss!
Imrid amrad ursul! (Dö en flammornas död!)
Tala inte med mig om drakeld. Jag känner till dess vrede och förgörelse.
Jag har mött de stora reptilerna från norr.
Jag varnade din farfar för vad hans girighet skulle åstadkomma.
Men han ville inte lyssna.
Du är precis som honom.
Stanna här och ruttna om ni vill. 100 år är blott ett ögonblick i en alvs liv.
Jag är tålmodig. Jag kan vänta.
- Gav han dig ett erbjudande? - Det gjorde han.
Jag sa att han kunde gå îsh kakhfê ai-’d-dûr-rugnul! (Må min avföring hällas över de skägglösa [alverna]!)
Han och hela hans släkte!
Så var det med det då.
En överenskommelse var vårt enda hopp.
Det är inte vårt enda hopp.
Jag vet att du är där.
Varför smyger du i skuggorna?
Jag kom för att rapportera till er.
Jag trodde att jag beodrat att boet skulle förgöras för mindre än två månader sedan.
Skogen rensades enligt order, min Herre, men fler spindlar kommer söderifrån.
De lägger ägg i Dol Guldurs ruiner. Om vi kunde döda dem vid källan...
Den befästningen ligger bortom våra gränser. Håll dessa styggelser från våra marker.
- Det är ditt uppdrag. - Och när vi kör bort dem?
Vad händer då? Hamnar de inte på andra länder?
Andras länder är inte mitt bekymmer.
Världen öden kommer uppstå och falla. Men i detta kungadömme kommer vi bestå.
Legolas sa att du stred bra i dag.
Han är väldigt förtjust i dig.
Jag försäkrar er, min Herre. För Legolas är jag bara en kapten i gardet.
Så kanske det var en gång.
Nu är jag inte så säker.
Jag tror inte att du skulle tillåta att din son förbinda sig med en låg skogsalv.
Nej, det har du rätt i. Det skulle jag inte.
Men han bryr sig om dig.
Ge honom inte hopp där ingen finns.
Hum glozi ash. (eg.: Nu sover några.)
Shugi golgai! Tud-dad nu. (eg.: Fula alver! De vaktar sitt territorium.)
Stenen i din hand. Vad är det?
Det är en talisman.
Stenen är förtrollad. Om någon annan en en dvärg läser runorna på stenen...
...blir de fördömda i all evighet.
Eller inte.
Beror på om man tror på sådant. Den är bara ett minne.
En runsten.
Min mor gav den till mig så jag skulle komma ihåg mitt löfte.
Vad för löfte?
Att jag kommer tillbaka till henne.
Hon oroar sig.
Hon tycker jag är vårdslös.
Är du det?
Låter som de har en ordentlig fest däruppe.
Det är Mereth-en-Gilith.
Stjärnljusets fest. (eg.: Festen för stjärnornas regioner.)
Allt ljus är heligt för Eldar.
Men skogsalver gillar stjärnornas ljus bäst.
Jag har alltid tyckt att det är ett kallt ljus.
Otillgängligt och långt borta.
Det är minnen...
...oskattbart och rent.
Som ditt löfte.
Jag har vandrat däruppe ibland.
Bortom skogen och upp i natten.
Jag har sett världen falla undan.
Och det vita ljuset som för evigt fyller luften.
Jag såg en eldmåne en gång.
Den steg upp över passet vid Dunland, den var enorm.
Röd och guldfärgad var den och den fyllde himlen.
Vi eskorterade några handelsmän Ered Luin, de bytte silver mot päls.
Vi tog gröna vägen söderut. Höll bergen på vänster sida. Och då uppenbarade den sig.
Denna enorma eldmåne. Lös upp vår väg.
Jag önskar jag kunde visa dig...
Galion, din gamla spjuver, vi börjar få slut på dryck!
Dessa tomma tunnor skulle skickats tillbaka till Esgaroth för timmar sedan.
Pråmskepparen väntar på dem.
Säga vad man vill om vår bitska kung, men han har en utsökt smak för vin.
- Kom igen, Elros, prova det. - Nej, jag har ansvaret för dvärgarna.
De är inlåsta. Vart skulle de ta vägen?
Jag slår vad om att solen är på väg upp, det måste strax vara gryning.
Vi kommer aldrig nå berget, va?
Inte om ni sitter fast här.
Bilbo.
Det är vakter i närheten.
- Kom den här vägen, Orin. - Inte den vägen, ner här.
Tyst nu.
Den här vägen...
- Kom igen. - Det är inte sant, vi är i källaren!
- Du ska ju leda oss ut, inte längre in. - Jag vet vad jag gör.
Den här vägen.
Gwa hyn! (De är borta!)
Fort, alla in i tunnorna.
- Är du tokig, de kommer hitta oss. - Nej det kommer de inte, jag lovar.
Gör som han säger.
Vad ska vi göra nu?
Hålla andan.
Hålla andan? Vad menar du?
Var är överste fångvaktaren?
Tolo hi! (Kom igen!)
Bra gjort, mäster Bagger.
Kom igen, iväg.
Ai! Hiro i Nogothrim! (Leta rätt på dvärgarna!)
Håll er i!
Nej! Hjälp mig.
Holo in-annon! (eg.: Stäng portarna!)
Nej!
Se upp! Orcher!
Gor! Zib! (eg.: Döda! Fort!)
Gurid dum! (eg.: Döda dem alla!)
Ta er till bron!
Kili!
Kili.
Gor’-ash! Gor golginul! (Döda henne! Döda alvkvinnan!)
Khozdayin obguryash! (Låt inte dvärgarna komma undan!)
Abgurid! (eg.: Efter dem!)
Kili?
Dori!
Kom igen!
Ta emot!
Dartho! (Vänta!)
Ú-no hono. Ho hebo cuin. (eg.: Inte han. Håll honom vid liv.)
Ban khozdai-go! (eg.: Följ efter dvärgarna.)
Shâ-mogi obguryash! (eg.: Låt dem inte komma undan!)
- Jaså, det är du. - Varför är jag här, Gandalf?
Lita på mig, Radagast. Jag hade inte kallat hit dig utan en bra anledning.
Det här är ingen trevlig mötesplats.
Nej. Det är det inte.
Det här är mörka trollformler, Gandalf.
Uråldrig och full av hat. Vem ligger begravd här?
Om han hade ett namn så är det sedan länge förlorat.
Han är endast känd som en tjänare av ondska.
En av ett antal.
En av nio.
Varför nu Gandalf? Jag förstår inte.
- Ringvålnaderna har kallats till Dol Guldur. - Men det kan inte vara besvärjaren.
Ingen mänsklig trollkarl kan kalla till sig sådan ondska.
Vem sa att den var mänsklig?
De nio svarar endast för en herre. Vi har varit blinda, Radagast.
Och i vår blindhet har fienden återvänt.
Han sammankallar sina tjänare.
Azog, Skändaren...
...är ingen vanlig jägare.
Han är en härförare. En härförare av legioner. Fienden förbereder för krig.
Det kommer att börja i öster. Han tankekraft är riktad mot berget.
Vart ska du?
- Jag ska ansluta mig till de andra. - Gandalf?
Jag påbörjade det här...
- ...jag kan inte överge dem, de är i allvarlig fara. - Om det du säger är sant...
...så är världen i allvarlig fara.
Kraften inne i den befästningen kommer bara bli starkare.
Vill du att jag överger mina vänner?
- Är det några bakom oss? - Inte vad jag kan se!
- Jag tror vi kom undan orcherna. - Inte så länge till, nu är forsen slut.
Bombur är halvdrunknad!
Ta er till strandkanten! Kom igen, sätt fart!
Kom igen.
Rör på er.
Det är ingen fara. Det är ingenting.
- Börja gå. - Kili är skadad. Hans ben måste ses om.
En orchflock är oss i hälarna, vi måste fortsätta.
- Vart då? - Till berget, vi är nära.
Det ligger en sjö mellan oss och berget.
Vi kommer inte över den.
- Då går vi runt. - Orcherna hinner ifatt oss. Lika säkert som dagsljus.
Vi har inga vapen att försvara oss med.
Se om hans ben fort. Ni har två minuter.
Gör om det där så dör ni.
Ursäkta, men ni är från Sjöstad, om jag inte misstar mig?
Pråmen där borta, den går möjligtvis inte att hyra?
Vad får er att tro att de skulle hjälpa er?
De stövlarna har sett bättre dagar. Och rocken också.
Ni har säkert också några munnar att mätta.
Hur många barn har ni?
- En pojke och två flickor. - Och en skönhet till fru kan jag tro.
Ja, det var hon.
- Förlåt, jag menade inte att... - Kom igen, sluta med trevligheterna.
Varför så bråttom?
Vad angår det dig?
Jag skulle vilja veta vilka ni är.
Och vad ni gör i dessa trakter.
Vi är enkla handelsmän från Blå Bergen.
På resande fot för att träffa vår släkt i Järnbergen.
Enkla handelsmän säger ni?
Vi behöver mat, förnödenheter och vapen.
Kan ni hjälpa oss?
- Jag vet var dessa tunnor kommer från. - Än sen?
Jag vet inte vad ni gjorde med alverna, men jag tror inte det slutade väl.
Ingen kommer in i Sjöstad utan tillstånd från stadens härskare.
Hela hans förmögenhet är grundad på handel med skogslandets kungadöme.
Han skulle aldrig riskera att vredga kung Thranduil.
Jag slår vad om att det finns sätt att ta sig in osedd.
Ja...
Men för det behöver ni en smugglare.
För vilket vi dubblar betalningen.
Fortsätt!
Sådan är ondskans natur.
Där ute i världens stora okunnighet frodas den och sprids.
En skugga som växer i mörkret.
En sömnlös ondska lika svart som nattens mörker.
Så har det alltid varit. Så kommer det alltid vara.
Med tiden kommer alla hemska saker fram.
Du jagade ett sällskap av tretton dvärgar.
- Varför? - De är inte tretton längre.
Den unge. Den svarthåriga bågskytten.
Vi sköt honom med en morgul pil.
Giftet är i hans blod. Det kommer snart ta död på honom.
- Svara på frågan, avskum.
Shâ hakhtiz khunai-go, Golgi! (Jag svarar inte hundar, alvkvinna.)
Jag skulle inte reta upp henne.
Gillar du att döda saker, orch?
Tycker du om döden?
- Låt mig då ge dig den!
Farn! (Det räcker!)
Tauriel, ego! (eg.: Tauriel, försvinn!)
Gwao hi. (Gå nu.)
Jag bryr mig inte om en död dvärg. Svara på frågan.
Ni har inget att frukta. Säg vad ni vet och jag släpper er fri.
Du hade order att döda dem. Varför? Vad betyder Torin Ekenskölde för er?
Dvärguslingen kommer aldrig bli kung.
Kung? Det finns ingen kung under berget och det kommer aldrig ske.
Ingen vågar gå in i Erebor.
- Så länge draken lever. - Du vet ingenting.
- Er värld kommer brinna. - Vad pratar du om?
Tala!
Vår tid har kommit igen.
Min herre tjänar den ende.
Förstår du nu, alvpojk? Döden är nära.
Krigets flammor är nära!
Varför gjorde du så?
Du lovade att befria honom.
Och det gjorde jag.
Jag befriade hans usla huvud från hans eländiga axlar.
Det fanns mer orchen kunde berättat för oss.
Inget som jag ville veta.
Vad menade han med “krigets flammor”?
Det betyder att de har ett vapen så mäktigt att de kommer förgöra allt annat.
Dubblera vaktstyrkan vid våra gränser, alla vägar och alla floder.
Inget rör sig utan att jag får reda på det.
Ingen kommer in i detta kungadöme. Och ingen lämnar det.
Holo in ennyn! (eg.: Stäng portarna!)
Tiro i defnin hain na ganed en-Aran! (eg.: Se till att de fortsätter vara förseglade på order av kungen!)
Man os sen? (Vad är det med henne?)
Edevín eb enedhor... (eg.: Hon gick ut före middagstid...)
...na gû a megil. (eg.:...med sin båge och klinga.)
En ú-nandollen. (eg.: [Hon har] fortfarande inte återvänt.)
Tud! Nash. (eg.: Se! Lukt.)
Agra-yi. (eg.: [Deras] blod.)
Nuzdi-arg nash... (eg.: Det finns en annan lukt...)
...hum an bunish. (eg.: ...här människa var.)
Giryanish or kilya. (eg.: De försöker gömma [sig].)
Se upp!
Vad försöker du göra? Dränka oss?
Jag är uppfödd på dessa vatten, mäster dvärg.
Om jag ville dränka er skulle jag inte göra det här.
Jag har fått nog av den här uppkäftiga sjökarlen.
Jag tycker vi slänger honom överbord, så slipper vi honom.
Bard, han heter Bard.
- Hur vet du det? - Jag frågade honom.
Jag gillar honom inte vad han än heter.
Vi behöver inte gilla honom. Vi behöver bara betala honom.
Kom igen nu, grabbar. Töm era fickor.
Hur vet vi att han inte förråder oss?
Det gör vi inte.
Vi har ett litet problem.
Vi har tio mynt för lite.
Gloin, kom igen. Fram med dem.
Titta inte på mig.
Jag har tömts helt av det här företaget.
Och vad har jag fått för mina investeringar?
Inget annat än sorger och besvär och...
Välsignat vare mitt skägg...
Ta det. Ta alltihop!
- Pengarna snabbt, ge mig dem. - Vi betalar när vi fått vår proviant.
Om ni värdesätter er frihet, gör ni som jag säger.
Det är vakter framför oss.
Vad gör han?
Han pratar med någon.
Han pekar rakt på oss.
- Nu skakar de hand. - Vad?
Han föråder oss!
Tyst!
Vi närmar oss tullen.
Halt! Varuinspektion! Era papper, tack.
- Åh, är det bara du Bard. - God morgon, Percy.
Något att förtulla?
Ingenting! Förutom att jag är kall och trött och redo att åka hem.
Det är vi nog båda.
- Sådär, allt i sin ordning. - Sakta i backarna.
“Leverans av tomma tunnor från skogslandets kungadöme.”
Men... de är inte tomma. Eller hur, Bard?
Om jag kommer ihåg rätt så är du licensierad som pråmkarl.
Inte fiskare.
Det angår inte er!
Fel, det angår härskarens, vilket gör att det angår mig.
Kom igen, Alfred! Visa lite hjärta. Folk måste ju äta!
Den här fisken är olaglig.
- Töm tunnorna över relingen. - Ni hörde honom, ner i kanalen.
Kom igen.
Folk i staden har det kämpigt.
- Det är kärva tider. Det är ont om mat. - Det är inte mitt problem.
Men när folk hör att härskaren dumpar fisk tillbaka i sjön?
När upploppen börjar...
...är det ditt problem då?
Stopp!
Alltid folkets hjälte, va, Bard? Det vanliga folkets beskyddare.
Du må ha deras gunst nu, pråmkarl, men det tar nog slut en dag.
Lyft porten!
Härskaren har ögonen på dig, kom ihåg det. Vi vet var ni bor.
Det är en liten stad, Alfred, alla vet var alla bor.
Allt detta prat om allmänhetens oro. Det är någon som rör om i grytan, herre.
Är det gikten som spökar, herre?
Det är fukten. Det är enda förklaringen. Ge mig en konjak.
Folket börjar bli hemskt oroliga, herre, det börjar bli otäckt.
De är ofrälse, Alfred, de har alltid varit otäcka.
Det är inte mitt fel att de bor på ett ställe som stinker fiskolja och tjära.
Jobb, husrum...
...mat, det är allt de tjatar om.
Det är min tro, herre, att de leds av bråkmakare.
Då måste vi hitta dessa bråkmakare och arrestera dem.
- Precis vad jag tänkte, herre. - Och allt prat om ändring måste kväsas.
Vi har inte råd att de samlar ihop sig och skapar oro.
Innan vi vet ordet av börjar de...
...ställa frågor, bildar kommitéer.
Börjar med utfrågningar!
Ut med det gamla in med det nya.
Vad?
Det är vad de har sagt, herre.
- Det pratas även om att hålla val. - Val? Det är absurt. Det tillåter jag inte.
Jag tror inte de ber om er tillåtelse, herre.
Otacksamma upprorsmakare. Vem är det som vågar ifrågasätta min ställning.
Vem vågar? Vem...
Bard.
Sanna mina ord, den där bråkiga pråmkarlen ligger bakom allt det här.
Ingen annan skulle ha...
Pungkulor...
...herre.
Bagge och get, sauterade i en härlig liten svampsås.
I en perfekt värld, herre, skulle vi gripa honom.
Men Bard har folkets stöd.
De ser honom som en ledare.
Någon som de verkligen kan beundra.
Anspråkslös...
...intelligent...
...stilig...
...atletisk...
Ja, han modellerar sig uppenbarligen på mig.
Det är inget brott.
Jag undrar...
Jag undrar om någon forntida lag kan finnas...
...som förbjuder pråmskeppare från att ställa frågor.
Tror du att en så ärevördig stadga kan finnas?
Nästan säkert, herre.
Jag skriver en omedelbart.
Du valde fel man...
...att bråka med, mäster Bard.
Jag hoppas att du vaktar ryggen...
...för jag har mina ögon dig.
Bort med tassarna.
Du har inte sett dem. De var aldrig här.
Fisken får du på köpet.
Håll er nära.
Följ mig.
Vad är det här för ställle?
Detta, herr Bagger, är människornas värld.
Få över det hit nu.
Ta tag i den andra änden. Så ja.
Ner med era huvuden, fortsätt.
Fort nu.
Gud, hur många fler är det?
Halt.
Hallå!
Kom igen. Sätt fart.
I härskarens namn över Sjöstad sa jag halt.
Halt!
Stoppa dem!
- Tillbaka. - Kom hit.
Vad är det som pågår här?
Stanna där ni är. Ingen går.
Braga.
- Ursäkta? - Du.
Vad håller du på med, Bard?
Jag?
Ingenting.
Jag håller inte på med någoting.
Jaså?
Hej, Braga.
Din fru skulle se underbar ut i denna.
Vad vet du om min fru?
Jag känner henne lika bra som alla andra i stan.
Pappa!
Vårt hus bevakas.
Ni kan säga till härskaren att jag är klar för dagen.
Far.
Var har du varit?
Far, där är du ju! Jag har varit så orolig!
Det är ingen fara Bain, ta in dem.
Om du berättar det här för någon sliter jag armarna av dig.
Bort.
Där uppe.
Far, varför kommer det dvärgar ur toaletten.
Kommer de bringa oss tur?
De kanske inte passar så bra, men de håller er varma.
Tack.
En dvärgisk ballist.
Du ser ut som du sett ett spöke.
Det har han. Sist vi såg ett sådant vapen,
så brann en stad.
Det var dagen då draken kom.
Dagen då Smaug förstörde Dalby.
Girion, stadens herre...
...samlade sina bågskyttar och sköt mot besten.
Men en drakes hud är hård. Hårdare än den starkaste rustning.
Endast en svartpil avfyrad från en ballist...
...kunde ha trängt igenom drakens hud.
Och få av dessa pilar smiddes någonsin.
Och det var inte många kvar när Girion utkämpade sin sista strid.
Hade människorna siktat rätt den dagen,
hade mycket sett annorlunda ut.
Du talar som om du var där.
Alla dvärgar vet berättelsen.
Då vet du också att Girion träffade draken.
Ett fjäll under vänstra vingen lossnade. En pil till och draken hade varit död.
Det där är en saga, grabben. Inget annat.
Du tog våra pengar.
Vart är vapnen?
Vänta här.
- I morgon börjar höstens sista dagar. - Och i övermorgon är det Durins dag.
Vi måste nå berget innan dess.
Och om vi inte gör det?
Om vi inte hittar dörren i tid?
Då har detta äventyr varit förgäves.
Vad är det här?
En pikkrok. Tillverkad av en gammal harpun.
- Och den här? - En slägga, gjord av en smeds hammare.
Kanske lite tung i handen, men i försvar tjänar den er bättre än ingeting.
Vi betalade dig för vapen.
Smidda svärd och yxor!
Det här är ju ett skämt.
Ni hittar inget bättre utanför stadens arsenal.
Alla smidda vapen är bakom lås och bom.
Torin.
Vi tar vad som erbjuds och går.
Jag har klarat mig med mindre,
och det har du med.
- Jag tycker vi går nu. - Ni går ingenstans.
Vad sa du?
Huset bevakas av spioner och förmodligen av varje hund och varg i staden.
Ni får vänta till nattens inbrott.
Torin?
Far?
Låt dem inte gå.
Ingannen le Orch. (Jag trodde du var en orch.)
Cí Orch im... (Om jag var en orch...)
...dangen le. (...vore du död)
Tauriel.
Du kan inte jaga 30 orcher ensam.
Men jag är inte ensam.
Du visste att jag skulle komma.
Kungen är arg, Tauriel. I 600 år har min far skyddat dig.
Gynnat dig. Du trotsade hans order.
Du svek hans förtroende.
Dandolo na nin... (Kom tillbaka med mig...)
...E gohenatha. (...han kommer förlåta dig.)
Ú-’ohenathon. (Men tänker jag inte göra.)
Cí dadwenithon, ú-’ohenathon im. (Om jag går tillbaka kommer jag aldrig förlåta mig själv.)
Kungen har aldrig tolererat orcher på våra marker.
Och nu låter han den där orchflocken passera och döda våra fångar.
- Det är inte vår strid. - Det är vår strid.
Det slutar inte här. Med varje seger kommer denna ondska växa sig starkare.
Om din far får som han vill gör vi ingenting.
Vi gömmer oss bakom våra murar. Lever våra liv bortom ljuset.
Och låter mörker sänka sig.
Är vi inte en del av den här världen?
Säg mig, mellon... (vän), sen när lät vi ondskan bli starkare än oss.
Hallå, Bard. Vad leter du efter?
- Det fanns en gobeläng här. En gammal? - Vad för gobeläng pratar du om?
Den här.
Det var dvärgar säger jag dig. De kom från ingenstans.
Skäggiga, vilda ögon. Jag har aldrig sett dess like.
Vad gör dvärgar i de här trakterna?
- Det är profetian. - Profetian?
Profetian om Durins folk.
Profetian?
Profetian.
- De gamla sägnerna blir verklighet. - Stora salar av skatter!
Silver och guld och juveler i övermått.
Kan du föreställa dig?
Kan det verkligen vara sant?
Har silverfontänernas herre återvänt?
Silverfontänernas herre, den huggna stenens konung
Kungen under berget
Skall återvända hem
Och klockorna ska ljuda av glädje vid bergakungens återkomst
Men allt skall sluta i sorg och sjön skall lysa och brinna
- Far, jag försökte stoppa dem. - Hur länge har de varit borta?
- Ser ni något? - Håll tyst!
Så fort vi har vapnen fortsätter vi direkt till berget.
Fort, fort, fort.
Fort, Nori.
Nästa.
Profetia?
Vem har släpat fram sånt gammalt nonsens?
Folket, herre.
De samlas på gatorna.
De säger att en kung skall återvända till Ensamma Berget...
...och att floderna återigen skall flyta av guld.
Floder av guld? Struntprat.
Som ni säger, herre.
Men folket kommer tro på vad de vill tro på.
Det var länge sedan de såg några rikedomar.
De gamla sägnerna ger dem hopp.
- Hur är det? - Jag klarar mig.
Låt oss bara komma härifrån.
Spring!
Vad är meningen med detta?
Vi grep dem när de stal vapen, herre.
Fiender till staten alltså.
En desperat samling legoknektar, herre.
Vakta din tunga!
Du vet inte vem du tilltalar.
Detta är ingen vanlig brottsling...
...detta är Torin, son av Train, son av Tror.
Vi är Erebors dvärgar.
Vi har kommit för att återta vårt hemland.
Jag kommer ihåg denna stad från de stora forna tiderna.
Fullt med fartyg i hamnen, fyllda med silke och ädla stenar.
Det var ingen glömd stad på en sjön. Detta var centrum...
...för all handel i norden.
Jag vill se de dagarna återvända. Vi vill tända upp dvärgarnas stora smedjor...
...och sända välstånd och rikedom som återigen flödar ut från salarna i Erebor.
Död! Det är vad ni kommer ge oss.
Drakeld och förödelse.
Om ni väcker den besten kommer den förgöra oss alla.
Ni kan lyssna på denna nej-sägare, men detta lovar jag er.
Om vi lyckas...
...ska alla få del av bergets rikedomar.
Ni kommer ha tillräckligt med guld för att återuppbygga Esgaroth 10 gånger om!
Varför ska vi tro på ditt ord?
Vi vet ingenting om dig.
Vem här kan gå i god för din karaktär?
Jag.
Jag går i god för honom.
Jag har rest långt...
...med dessa dvägar, genom stor fara...
...och om Thorin Ekenskölde...
...ger sitt ord...
...så håller han det.
Allesamman!
Lyssna på mig!
Ni måste lyssna!
Har ni glömt vad som hände med Dalby?
Har ni glömt de som dog i eldstormen?
Till vilken nytta?
En blind bergakungs ambitioner.
Så besatt av girighet att han inte kunde se något bortom sina egna begär.
Vi får inte, ingen av oss, vara för snabba med att skuldbelägga.
Låt oss inte glömma att det var Girion, Dalbys herre, din förfader...
...som misslyckades med att döda besten!
Det är sant, herre, vi känner alla till historien.
Pil efter pil sköt han. Varenda en missade sitt mål.
Du har ingen rätt...
Ingen rätt att gå in i beget.
Jag har den enda rätten.
Jag talar till härskaren över Sjöfolket.
Vill ni se profetian uppfyllas?
Vill ni...
...dela vårt folks stora rikedomar?
Vad säger ni?
Jag säger till er...
...välkommen!
Välkommen och ett trefaldigt välkommen till kungen nedom berget!
Vet du att det fattas en?
Var är Bofur?
Om han inte kommer lämnar vi honom.
Det måste vi om vi ska hitta dörren innan skymningen.
Vi kan inte riskera mer förseningar.
Inte du.
Vi måste färdas snabbt. Du kommer sinka oss.
Vad pratar du om? Jag följer med.
Inte nu.
Jag vill vara där när dörren öppnas.
- När vi får se våra förfäders salar... - Kili...
Stanna här.
Vila. Anslut dig till oss när du är frisk.
Jag stannar med grabben. Det är min plikt att vårda de skadade.
Farbror?
Vi växte upp med berättelser om berget.
Berättelser som du berättade för oss.
Du kan inte ta det här ifrån honom.
- Fili. - Jag bär honom om jag måste!
En dag blir du kung och då kommer du förstå.
Jag kan inte riskera det här uppdraget för en dvärgs skull.
Inte ens min egen släkt.
Fili, var inte dum. Du tillhör sällskapet.
Jag hör ihop med min bror.
Vid mitt skägg, är det dags!?
Nej!
Missade ni också båten?
Kili? Kili!
Hej.
Bort härifrån. Sätt fart.
Mästerligt hanterat, herre.
Er popularitet har aldrig varit större.
Hela staden kvittrar ert namn.
Ja, det var ganska smart.
Antingen återvänder våra små vänner i triumf...
...i så fall, gör jag en vacker slant...
...eller så har gamle Smaug middag på dvärgar i ett par dagar.
Det viktiga är att de är borta nu.
Snälla, vänta.
Snälla. Vi behöver er hjälp.
- Min bror är sjuk. - Sjuk?
Är det smittsamt?
Tillbaka.
Alfred, Alfred.
- Låt dem inte komma närmare. - Snälla.
Vi behöver medicin.
Ser jag ut som en apotekare?
Har vi inte givit er nog?
Härskaren är en upptagen man.
Han har inte tid att oroa sig över sjuka dvärgar.
Iväg med er. Sätt fart.
Försvinn.
Vad den här staden behöver Alfred, är en bra utrensning.
Som börjar med en viss bråkstake som ansåg det lämpligt att ifrågasätta min auktoritet.
- En viss pråmskeppare, herre? - Precis.
Nej, jag har fått nog av dvärgar! Försvinn!
Ingen vill hjälpa oss. Kili är sjuk.
Han är mycket sjuk.
Så tyst.
Har inte allltid varit så.
En gång var dessa sluttningar täckta av träd.
Träden var fulla av fågelsång.
Lugn, mäster Bagger.
Vi har mat, vi har verktyg, och gott om tid.
Vad är det här för ställe.
Det var en gång staden Dalby. Nu är den en ruin.
Smaugs ödemark.
Solen står snart som högst. Vi måste hitta dörren innan den går ner.
Den här vägen.
Vänta, är detta utsiktspunkten? Gandalf sa att vi skulle träffas här...
Ser du honom?
Vi har inte tid att vänta på trollkarlen.
Vi är själva.
Kom.
Dol Guldur... Svartkonstens kulle.
Det ser helt övergivet ut.
Precis som det är meningen. En trolldom för att hemlighålla vilar över den här platsen.
Vilket betyder att vår fiende inte är redo att visa sig ännu.
Han har inte återfått sin fulla styrka.
Radagast, du måste sända ett meddelande till Lady Galadriel.
Säg att vi måste tvinga fram honom.
Vad menar du?
Jag går in ensam. Du får under inga omständigheter gå in efter mig.
- Har jag ditt ord på det? - Ja, ja, ja.
Vänta Gandalf!
- Tänk om det är en fälla? - Vänd om och kom inte tillbaka.
Det är utan tvivel en fälla.
Någonting?
Ingenting.
Om kartan är visar rätt...
...ligger den dolda dörren rakt över oss.
Här uppe!
Du har skarpa ögon, herr Bagger.
Cé ná ulco sís nurtaina... (eg.: Må hända att onska gömmer sig här...)
...I ettuluvas caninye! (eg.: ...att den framträder på mitt kommando!)
Cánin i sá tanuvaxe! (Jag befaller att den skall visa sig!)
Zidgu... (eg.: Trollkarl...)
Obtoragish gulum – nu... (Han lyfter förtrollningen...)
...gimyashim! (Han kommer hitta oss!)
Hurnash... (eg.: Så är det...)
Train?
Son av Tror?
Min gamle vän.
Gandalf?
En livstid.
Jag har varit här en livstid.
Jag är så ledsen, jag trodde du var död.
Jag hade en son.
Jag ska strida med dig.
Torin.
Och du kommer träffa honom igen, min vän.
Kom, vi måste gå.
Orcherna hade tagit Moria.
Krig. Vi var i krig.
Jag var omringad.
Skändaren.
Azog, Skändaren hade kommit.
De tog den.
Den sista av de sju.
Kom, vi måste få dig härifrån.
Det finns ingen väg ut.
De stoppar dig.
Ormarna stoppar dig.
Det är en illusion.
Bara en illusion.
Vad har de gjort med dig?
Jag sa aldrig nått.
De försökte tvinga mig, men jag sa aldrig ett ord.
Har du förvarat dem säkert, Gandalf? Kartan och nyckeln?
Jag gav dem till Torin.
Du skulle vara stolt över honom.
Han har tagit på sig uppdraget att återta Erebor.
Erebor.
Han kommer återta Arkenstenen.
Dvärgarnas sju arméer...
- ...kommer lyda under en ny kung. - Nej. Nej.
Torin får inte gå nära Erebor.
Ingen får gå in i det berget.
Här måste det vara.
Den dolda dörren.
Till alla de som tvivlade på oss... Kom ihåg denna dag!
Japp! Vi har en nyckel...
...vilket betyder att det borde finnas ett nyckelhål någonstans.
“Durindagens sista ljus...
...skall lysa på nyckelhålet.”
Nori.
Ljuset försvinner, kom igen!
Var tyst, jag hör inte när du väsnas!
Det är inte här!
Slå in den.
Kom igen.
- Den måste ge vika. - Det går inte. Dörren är förseglad.
Den kan inte öppnas med våld.
Förtrollningen är för kraftig.
Nej.
“Durindagens sista ljus...
...skall lysa på nyckelhålet.”
Det är så det står.
Vad har vi missat?
Vad har vi missat, Balin?
Vi har förlorat ljuset.
Det finns inget mer att göra.
Vi hade bara en chans.
Kom nu, grabbar. Det är över.
Vänta en stund...
Var ska de?
Du kan inte ge upp nu!
Torin?
Ni kan inte ge upp nu.
“Stå vid den grå stenen...
...när trasten slår.”
Den nedgående solen.
“Så skall Durindagens sista ljus lysa...”
Det sista ljuset?
Det sista ljuset.
Det sista ljuset!
Nyckelhålet!
Kom tillbaka! Kom tillbaka!
Det är månens ljus! Höstens sista måne!
Var är nyckeln? Var är...
Den var ju här?
Den var precis...
Erebor...
Torin...
Jag känner igen dessa väggar.
Dessa salar.
Stenen.
Kommer du ihåg det, Balin?
Kammare fyllda med gyllene ljus.
Jag kommer ihåg.
“Häri ligger de sjunde kungadömmet av Durins ätt.
Må bergets hjärta förena alla dvärgar i försvar av detta hem.”
Kungens tron.
Vad är det ovanför?
Arkenstenen.
Arkenstenen?
Och vad är det?
Det, mäster inbrottstjuv...
...är anledningen att du är här.
- Kan du inte göra något? - Jag behöver örter.
Något som får ner febern.
Vi har solanum, lite mattram.
Oanvändbart. Har du någon kungsört?
- Nej, det är ett ogräs. Vi matar grisarna med det. - Grisarna?
Ogräs... Ja!
Gå ingenstans.
Ni vill att jag ska hitta en juvel?
En stor vit juvel, ja.
Är det allt? Jag kan tänka mig att det finns några stycken där nere.
Det finns bara en Arkensten.
Du vet när du ser den.
Just det.
Helt ärligt, grabben.
Jag har ingen aning om vad du kommer hitta där nere.
Du behöver inte göra det här. Det är inte vanhedrande att vända om.
Nej, Balin. Jag lovade att göra det här.
Och jag måste försöka.
Det slutar aldrig att förvåna mig.
- Vad då? - Hobers mod.
Gå nu. Med så mycket tur du kan uppbringa.
Och Bilbo...
Om det nu skulle finnas...
...en levande drake där nere...
...väck den inte.
Han väntar på dem.
De är förbundna.
Draken och den Ende.
Skynda. Vi måste skynda.
Nakhig lo shulun, sharuku! (eg.: Du kommer försent, gamle man!)
Gorz nash. (Det är fullbordat.)
Vart är er herre?
Var är han?
Mig shâ zog... (eg.: Anta inte [vi är] få...)
Undagush! Nakh! (Återfötts-vi [har]! Kom [se efter själv]!)
Det är slut.
Gurid dum! (eg.: Följ efter dem till slutet!)
Det finns inget ljus, trollkarl...
...som kan besegra mörkret.
Säg åt Torin att jag älskade honom.
Kan du göra det?
Kan du säga min son att jag älskade honom?
Du kan säga det själv.
Det är för sent.
Sauron!
Hallå?
Det är ingen hemma. Ingen hemma...
Bra.
Bra, bra, bra.
Vad är det här?
Arkenstenen... Arkenstenen...
En stor vit juvel.
Mycket hjälpande.
Jaha... Tjuv...
Jag känner lukten av dig. Jag hör dig andas.
Jag känner din närvaro.
Var är du? Var är du?
Se så, var inte blyg.
Träd fram i ljuset.
Det är något speciellt med dig.
Något du bär på.
Något som är gjort av guld.
Men mycket värdefullare.
Där är du. Tjuv bland skuggorna.
Jag kom inte för att stjäla från dig.
Åh Smaug, den ofattbart...
...rike. Jag ville bara se din storslagenhet.
För att se om du verkligen är så stor som i de gamla berättelserna förtäljer.
Jag trodde inte på dem!
Gör du det nu då?
Sannerligen.
Sång och säger...
...går inte på långt när upp emot verkligheten, o Smaug, den förbluffande.
Tror du smicker kommer rädda dig?
Nej...
Nej, verkligen inte.
Du verkar känna till mitt namn.
Fastän jag kan inte erinra mig din lukt förut.
Vem är du och vart kommer du ifrån...
...om jag får fråga?
Jag...
Jag kommer från Nedomkull...
Nedomkull?
Och nedanför och ovan kullar min väg har lett.
Och genom luften. Jag är den som går osedd.
Imponerande, vad mer gör du anspråk på?
Jag är...
Lyckobärare...
- Gåtmakare! - Fina titlar.
- Fortsätt. - Tunnryttare.
Tunnryttare? Det var intressant.
Och dina små dvärgvänner?
Var gömmer de sig?
Dvärgar? Nej...
Nej, inga dvärgar här.
- Det har du fått om bakfoten. - Det tror jag inte, tunnryttare.
De har skickat dig för att göra deras smutsgöra medan de lurar utanför.
Där har du tagit miste, o Smaug, du den förnämsta och största av alla katastrofer.
Du har ett fint sätt för att vara tjuv...
...och lögnare!
Jag känner lukten och smaken av dvärg. Bättre än någon annan.
Det är guldet. De dras till skatter som flugor till dött kött.
Trodde du inte att jag visste att denna dag skulle komma?
Att en skock hycklande dvärgar skulle komma krypande tillbaka till berget?
- Var det en jordbävning? - Det där, grabben...
...var draken.
- Far? - Det kommer från berget.
Ta era barn och åk härifrån.
Åka vart? Det finns ingenstans att ta vägen.
- Kommer vi att dö, far? - Nej, älskling.
Men draken... Den kommer döda oss.
Inte om jag dödar den först.
Kungen nedom berget är död. Jag tog hans tron.
Jag åt hans folk som en varg bland får.
Jag dödar var jag vill, när jag vill.
Min rustning är av järn!
Ingen klinga kan genomborra mig!
- En svartpil? Varför sa du aldrig något? - För att du inte behövde veta.
Lyssna noga. Jag vill att du distraherar vakterna.
Så fort jag kommit upp i tornet laddar jag bågen.
- Där är han! Bard! - Efter honom!
Snabbt! Där nere!
Stoppa honom!
Bain! Bain.
Ta hand om den här. Låt ingen hitta den.
- Jag tar hand om dem. Gå! - Jag lämnar dig inte.
- Braga... - Du är arresterad.
- På vilka grunder? - Vilken som helst som härskaren väljer.
- Bilbo då? - Ge honom mer tid.
Tid till vad? Att bli dödad?
- Du är rädd. - Ja, jag är rädd.
Jag är rädd för dig. En sjukdom vilar över den skatten.
- En sjukdom som drev din farfar galen. - Jag är inte min farfar.
Du är inte dig själv.
Den Torin jag kände skulle inte tvekat att gå in dit.
Jag riskerar inte det här uppdraget för en inbrottstjuvs liv!
Bilbo. Hans namn är Bilbo.
Det är Ekenskölde. Den smutsiga dvärginkräktaren.
Han har skickat dig efter Arkenstenen, eller hur?
Nej, nej. Jag vet inte vad du pratar om.
Förneka det inte. Jag anade hans otäcka planer för länge sedan.
Men det spelar ingen roll. Ekensköldes uppdrag...
...kommer misslyckas. Mörkret är på väg.
Det kommer spridas över hela landet.
Shugi Khozd-shrakhun hum. (Dväravskummen är här någonstans.)
Nuzdidiz. (Lukta [er fram till] dem.)
Du har blivt utnyttjad, tjuv bland skuggorna. Du är bara en bricka i spelet.
Den fege Ekenskölde har övervägt värdet av ditt liv...
...och funnit att det inte är värt något.
Nej.
Nej, du ljuger!
Vad har han lovat dig? En del av skatten?
Som om den vore hans att ge bort. Jag tänker inte skiljas från ett enda mynt.
Inte ett enda.
Mina tänder är svärd, mina klor är spjut.
Mina vingar är en orkan.
Så det är sant.
- Den svarta pilen träffade sitt mål. - Vad sa du?
Jag sa bara att ert rykte föregår er, åh, Smaug den tyranniske.
Du har ingen like på denna jord.
Jag är nästan frestad att låta dig ta den.
Om inte annat för att se Ekenskölde lida. Se den förgöra honom.
Se den fördärva hans hjärta, och gör honom galen.
Men jag tror inte det. Jag tror vår lilla lek slutar här.
Så säg mig, tjuv, hur väljer du att dö?
Khozd! (Dvärg!)
Far? Är det du?
Ekinskeld! Obguranid! (Ekenskölde är borta!)
Gur! (eg.: Fort!)
Arangim! (eg.: Vi sticker!)
Ni dödade dem allihop.
Det finns fler. Tauriel, kom.
Vi förlorar honom.
Tauriel.
Athelas.
Vad gör du?
Jag ska rädda honom.
- Du lever. - Inte länge till.
- Hittade du Arkenstenen? - Draken kommer!
Arkenstenen!
Hittade du den?
Vi måste härifrån.
Torin.
Torin!
Ni ska brinna!
- Kom! - Kom, Bilbo!
Kom.
Håll honom nere.
Menno o nin... ...eliad... ...annen annin... (: Den nåd... ...var given mig... ...överföras från mig...)
...hon leitho o ngurth. (...må han befrias från döden.)
Menno o nin na hon i eliad annen annin, hon leitho o ngurth. (eg.: Må den nåd som var given mig överföras från mig till honom, må han befrias från döden.)
- Har vi skakat av oss honom? - Nej, han är för listig för det.
- Vart ska vi nu? - Västra vaktrummet.
- Där kanske det finns en utväg. - Det är för högt.
- Det finns ingen chans den vägen. - Det är vår enda chans.
Vi måste försöka.
Kom igen.
Jag hört berättlerser om underverk som alvisk läkekonst kan bringa.
Det där var ett privilegium att få bevittna.
Tauriel.
Ligg still.
Du kan inte vara henne.
Hon är långt borta...
Hon är långt borta från mig.
Hon går bland stjärnljus i en annan värld.
Det var bara en dröm.
Tror du att hon kunde ha älskat mig?
Håll er nära.
- Så var det med det. - Det finns ingen väg ut.
De sista av vårt släkte.
De måste ha tagit sig hit i tron att de kunde ta sig ut.
Vi kan försöka ta oss till gruvorna.
Kanske varar ett par dagar.
Nej.
Jag tänker inte dö så här.
Ihopkrupen. Kämpandes för luft.
- Vi tar oss till smedjorna. - Han kommer hitta oss?
- Säkert som döden. - Inte om vi delar på oss.
Torin, vi klarar det aldrig.
Några av oss kanske gör det. Led honom till smedjorna.
Vi dödar draken.
Om det här ska sluta i flammor, då ska vi alla brinna tillsammans.
Den här vägen!
Fly, fly! Spring för livet!
Det finns ingenstans att gömma sig.
Bakom dig!
Kom igen!
Spring!
Du där! Här! 1477
Zidgar Guldur-nar... (Sänd bud till Dol Guldur...)
...Ekinskeld Erebor-nar nakhan! (...Ekenskölde har nått berget!)
Gur! (Iväg!)
Abguriz! (Följ mig!)
Den här vägen! Kom!
Torin!
Följ Balin!
Kom igen!
Torin!
Håll i dig!
Kom igen!
Gå!
Planen kommer inte att fungera. Ugnarna är iskalla.
Han har rätt. Vi har ingen eld varm nog att tända dem med.
Har vi inte?
Jag trodde inte ni var så lättlurade!
Du har blivit långsam. Och fet...
..på ålderns höst. Din snigel!
Ta skydd!
Bombur! Få igång bälgarna!
Gå!
Bilbo! Gå upp dit! När jag säger till drar du i handtaget.
- Balin, kan du blanda blixtbloss? - Ja. Det tar bara ett naffs. Kom igen!
Vi har inte ett naffs...
Skicka svavlet! Se till att du verkligen vet vad du gör!
Kom igen!
Nu!
Led honom till Konungarnas galleri.
Fortsätt, Bilbo!
Tror ni att ni kan lura mig?
Tunnryttare!
Ni har kommit från Sjöstad.
Det här är en komplott mellan dessa smutsiga dvärgar och det där odugliga sjöfolket.
De fega uslingarna med sina långbågar och svarta pilar!
- Kanske är dags att besöka dem. - Åh, nej!
Detta är inte deras fel! Vänta, du kan inte flyga till Sjöstad!
Åh, du bryr dig om dem?
Bra.
Då kan du se på när de dör!
Här! Din vettlöse mask!
- Du. - Jag tar tillbaka det du stulit.
Du ska inte ta någonting från mig, dvärg.
Jag besegrade era forna krigare.
Jag ingjuter fortfarande skräck i människors hjärtan.
Jag är kungen nedom berget!
Detta är inte ditt kungadöme! Detta är dvärgland.
Det är dvärgguld.
Och vi ska få vår hämnd.
Ikhriyi zuzôz! (Frigör kedjorna!)
Hämnd?! Hämnd! Jag ska visa er hämnd.
Lyssna på mig! Vet ni inte vad som kommer?
Jag är eld.
Jag är...
...döden!
Vad har vi gjort?